Resync: Xenzai[NEF]
Takk for at du stoppet.
Du er den første jeg har sett på mange dager.
Er du sprø? Dette er de besøkendes område.
Jeg var i Santa Cruz når de angrep. Jeg er på vei til min fars gård.
- Hvor ligger den? - Utenfor Wilson. Det er ikke langt.
- Kanskje 8 kilometer i luftavstand. - Nærmere 40 hvis man følger veien.
Ta på deg denne.
- Håper at det ikke er noen omvei. - Det blåser jeg i. Jeg heter Kyle Bates.
- Robin... Robin Maxwell. - Hyggelig å møtes, Robin.
- Hva er i galt med veien? - Ville du ikke fly?
Nå er det ikke langt igjen.
- Hvorfor stopper vi? Gården ligger... - Vent litt!
Vent her. Jeg skal ta meg en kikk.
Ta det med ro. Ikke prøv å snakke.
Dårlig tid... Club Creole...
Ta veska til brannmannen...
- Kroppen ble funnet, men ikke veska. - Tilhørte han Befrielsesfronten?
Vi har sporet alle sendinger mellom motstandsbevegelsen i L.A. Og JBF.
De skal flytte Elizabeth snart. Kureren hadde alle nærmere opplysninger.
- Hvis han ikke var et åte. - Det var en annen motorsyklist der.
- En annen? Hvem? - Vi kunne ikke identifisere ham.
- Han klarte dessverre flykte. - Det kan ha vært Nathan Bates sønn.
Interessant. Hvorfor ble ikke jeg informert om dette?
- Jeg trodde du var opptatt. - Jeg setter pris på omtanken, Lydia.
- Men overlat avgjørelsene til meg. - Skal vi fortsette å se etter Elizabeth?
Hun er en hybrid. Den eneste vellykkede krysningen med menneskeheten.
- Hun kan hjelpe oss med å vinne krigen. - Og gjøre deg til en heltinne?
Du er så innsiktsfull. Det er nok på tide at jeg prater med Nathan Bates.
Hva gjør vi med Donovans sønn?
- Sean, vil du treffe din far? - La ham være i fred!
Før ham til ambassaden. Medisinene ser ut til å miste virkning.
Gi ham en ny injeksjon av Procorb. Kanskje jeg har jobb til ham.
Du var fantastisk. Jeg trodde vi skulle bli fanget. Blir du ikke?
- JBF. Sier det deg noe? - Nei.
Det virker viktig. Jeg skal sjekke det.
Bli her hvis det skulle stramme seg til. Jeg vet du bekymrer deg for datteren din.
Ut fra hva som skjedde i dag kan vi utelukke din fars gård.
Vi skal finne henne, det lover jeg.
Vær forsiktig.
Du kjenner jo meg.
- Egg er dyrere enn sufflé. - Det står en kveler utenfor.
- En fremmed, mener du? - Ja. Han er ute etter å brenne noen.
Veskens eier er død. Jeg skulle gi den til en brannmann her.
- Men dette er jo ikke en brannstasjon. - Hvem har bedt deg komme hit?
Ta det med ro! Jeg har nok kommet feil.
Festen skal nettopp begynne. Sett deg.
- Hva heter du? - Kyle Bates.
- Kjenner du til en Nathan Bates? - Kanskje det. Hvordan det?
- Jeg liker ham ikke. - Da har vi i hvert fall noe felles.
- Hva er din unnskyldning? - Han er min far.
- Hvor er beskjeden? - Jeg spiste den opp.
- Hvem sier at dere er rett mottaker? - Skal jeg hoppe på skallen din?
Jeg er neppe klare til å dø ennå.
Det ser ut som koden. Hold ham igjen til jeg kommer tilbake.
- Mennesker har slik primitiv smak. - Kom du hit for å undervise i estetikk?
Eller har jeg gått glipp av en sofistikert side av personligheten din?
Jeg har faktisk to ærender. Vi har jo fått vår ambassade tilbake.
Skal freden bevares er det bra å holde kommunikasjonskanalene åpne.
- Hva var det andre grunnen? - Din sønn hjelper motstandsbevegelsen.
Som jeg har sagt før kan jeg ikke ha ansvaret for hans handlinger.
Han har en egen vilje.
Hvis freden skal bli bevart bør du nok sørge for at han ikke blir en "Brakal".
Jeg vet ikke hva en "Brakal" er. Men det skal du vel sikkert forklare.
Brakalen er en skapning-
- som er så fascinert av ilden, at ilden til slutt tilintetgjør den.
Motstandsbevegelsen truer vår avtale om en åpen by.
Om din sønn har skiftet side garanterer jeg ikke hans sikkerhet.
Jeg skjønner.
Når ambassaden er ferdig innredet skal vi ha en fest for våre venner.
Én ting til.
Du er jo så ivrig etter å bevare freden...
Ikke avlytt kontoret mitt. Jeg kan mistolke dine hensikter.
- Bates kan komme inn når som helst. - Det vet jeg, men jeg har ikke noe valg.
- Jeg må få dette dekodet. - Her er det.
"Møteplass...China Flats. Klokka 13.00...på fredag."
- Det er under 48 timer igjen. - China Flats, det er 55 kilometer unna.
Vi bør kanskje ikke sende Elizabeth til New York. Hun kjenner ingen der.
Den røde bakterien er fortsatt aktiv i New York... Hva var det?
Bates!
Kan du komme hit et øyeblikk, Julie?
Får jeg stille et spørsmål?
Er ikke du en av dem?
- Dere spiser vel bare levende føde? - Det stemmer.
Men jeg er veterinær.
Vi åpner snart. La tallerkenen stå så gir jeg den en omgang seinere.
- Hvor skal du? - Jenta...
Jeg har ikke sett noen jente. Jeg ser bare deg og meg.
Donovan sier at du kan stikke, forutsatt at du holder munn om oss.
- Forstått? - Jeg vil ikke engang nevne maten.
- Jeg vil ha mitt portrett der. - Det virker litt vel menneskelig.
Du har ikke sloss så lenge som meg. Menneskene skal vite hvem som styrer.
- Du bestemmer. - Hvordan går det med forhørsrommet?
Den holografiske synthesizeren skal installeres før kvelden.
- Du har dine ordrer. - Vi er tilbake før kvelden.
God jaktlykke, kaptein.
Sean!
Pappa, du er våken
Hva var det som traff meg?
Du fikk en blackout igjen.
Du har ikke vært deg selv siden krigen var slutt.
Slutt? Er krigen slutt...?
- Har de besøkende dratt? - Ja, det er snart et år siden.
Det var flaks at du overtalte meg å la Elizabeth dra til New York.
Uten hennes hjelp hadde aldri neutronoccilatoren blitt ferdig.
Våpenet som hjalp oss vinne krigen!
Ring dr. Harmon og si at din far har fått et tilbakefall.
Ikke rør deg! Det blir bare verre da. Slapp av, hukommelsen kommer tilbake.
- Ham Tylers bryllup er jo i morgen. - Bryllup...? Tyler...?
- Hvem vil gifte seg med ham? - Du skal jo være forlover.
Jeg må sjekke almanakken min.
- Jeg fikk ikke tak i doktoren. - Jeg må gjøre noen ærender.
Dere to kan vel snakke baseball. Jeg stikker innom med litt mat siden.
- Var jeg ikke overbevisende som Julie? - Veldig imponerende.
Jeg er litt skeptisk til alle maskiner.
Holografiske generatorer pluss 200cc med Contramin.
- Donovan tror at han er hjemme. - Hvis han ikke prøver å gå ut.
Dopet virker i et døgn. Han skal fortelle alt om Stjernebarnets møte.
En andre dose med Contramin ville vært dødelig.
Kjære Lydia, alltid like negativ.
Ta på deg denne om du skal gå inn. Den får deg til å ligne noen han kjenner.
Jeg foretrekker gammeldags tortur. Det er i hvert fall morsomt.
Det gjelder å vite hvordan man morer seg.
Skaff fram Donovans almanakk. Kanskje han spør etter den igjen.
Hei. Jeg har ditt forfalskede fødselsbevis og ditt førerkort.
På turen til New York må du bruke navnet Elizabeth Dunn.
Har jeg gjort noe feil?
Absolutt ikke, kjære. Du skal bare dra til et sted der du er tryggere.
- New York... jeg føler ingen der. - Du kommer til å få nye venner.
Når vi har funnet din mor så kommer hun etter.
Og du?
Jeg kan ikke bli med. Jeg må bli her og slåss for freden.
"Slåss for freden"? Er ikke det en motsigelse?
Jo, det er det virkelig. Det finnes mye som er motsigelselig.
- Må jeg også slåss for freden? - Jeg håper ikke det.
Julie? Du trengs der oppe.
- Jeg blir med i morgen hvis du vil. - Ja... det vil jeg.
Er du redd?
Alt er så merkelig...så nytt.
- Det er en veldig merkelig verden. - Det er ikke stedet... det er meg.
I går støttet jeg sammen med en gutt. Det var bare et kort øyeblikk...
- Men jeg kan ikke glemme følelsen. - Redd og opprømt samtidig?
Jeg har også følt slik for et menneske.
- Du må være forsiktig. - Hvorfor det?
Menneskelig kjærlighet kan iblant være veldig smertefull.
Jeg må gå nå.
Willie!
Takk.
- Hvordan ser det ut? - Har du hørt fra Donovan?
- Nei... - Ingen har sett ham så i går.
Han skulle fikse biler til i morgen. Det dro kanskje ut på tide.
- Hvor mange bytter må vi gjøre? - Minst to.
- Griffith Park og Hollywood Hills. - Da må vi passere veisperringen.
- Politiet leter etter motstandsfolk. - Hvorfor sier du hele tiden "vi"?
Jeg blir med. Jeg har ikke noe valg. Jeg har ikke tenkt å svikte Elizabeth.
Du risikerer hele organisasjonen.
Du har jo alltid sagt at man må prioritere målet foran individet.
- Hva gjør du her? - Jeg har tenkt på det.
- Dere ser ut til å trenge litt hjelp. - Vi vil ikke ha din hjelp.
Har dere sjekket fordeleren?
- Jeg så en jente her i går... - Vi vil ikke ha noen hjelp!
Skyld dere selv.
Vent!
Kan du fikse noen flere slike og møte oss ved Mulholland i morgen?
- Kanskje det... hvordan det? - Da skal jeg vise deg hvordan man kjører.
Greit, oldis. Vi sees der.
- Han spurte jo etter Elizabeth. - Han spurte bare etter en jente.
For øvrig trenger vi ham. Man må alltid ha en reserveplan.
- Hvor skal du? - Jeg skal lete etter Donovan.
Ikke la Julie finne på noe.
Så hyggelig at du er våken. Jeg tenkte at vi kunne spise sammen.
- Jeg er ikke veldig sulten. - Du må spise om du skal bli bedre.
Det er så fredelig her.
Jeg har ikke vendt meg til at krigen er slutt. Det kom så plutselig.
Du sa nøyaktig det samme sist dette skjedde.
- Det må ha vært slitsomt for deg. - Sean har vært til stor hjelp.
Det gleder meg.
Det siste jeg husker er Sean...
Like før de besøkende pågrep meg...
Husker du ikke at du førte Elizabeth til New York?
Jeg husker at jeg planla møtet. Både tiden og møtestedet...
- Jeg glemmer aldri den lørdagen. - Hva er dette for noe?
- Er du gift? - Ikke prøv deg. Vi er gift.
- Vi...? Når giftet vi oss? - Rett etter krigen.
Jeg husker ikke et dugg. Du får friske opp minnet mitt.
Først skal vi ha en kake.
Senere kanskje.
Motbydelig...
- Hvordan vet du at de har ham? - Jeg vet bare hva som skjedde.
- Vet du hvor de kan ha ført ham? - Øglen var ikke mye for tomprat.
Du kan forsøke å finne Donovan så får jeg jenta til helikopteret.
Nei, jeg lovte henne. Hun er blitt sviktet for ofte.
- Skynd dere. - V anen er klar i bakgården.
- Jeg kommer aldri til å glemme dere. - Ikke vi heller.
Lykkelig kjøp!
Ha det, Willie.
God morgen, pappa. Her har du avisa.
Takk, gutt. Men jeg orker ikke lese med denne hodepinen.
Det gjør ingenting. Jeg håpet at vi skulle få tid til å snakke.
Det er en artikkel om Elizabeth.
- Høres ut som at hun vant krigen alene. - Virker som at du ikke tror på det.
- Kanskje jeg vet sannheten. - Og hva er sannheten?
Hadde ikke du ført henne til møtestedet hadde hun ikke kunnet utrettet noe.
I krig må alle gjøre sin plikt.
- Men du var den virkelige helten. - Takk, det gleder meg å høre.
Hvordan fikk du vite hvor møtet skulle skje, uten at Diana ante noe?
Vi fikk et hemmelig beskjed via kurer. Resten var enkelt.
- Hvordan lød beskjeden? - Det er merkelig...
Jeg husker ikke hva som skjedde i går, men jeg husker beskjeden:
"Møt helikopteret ved China Flats klokka 13.00 på fredag."
Ikke vær redd. Hukommelsen kommer nok tilbake. Jeg må gjøre et ærende.
Det virker som fint vær ute. Hva med spille litt ball senere?
Ja visst...så snart jeg kommer tilbake.
Papirene?
Science Frontiers? Kom ut så jeg får sjekket baki der.
Lasten har høyeste prioritet. Den skal leveres til Bates personlig.
Du har ordre og jeg har ordre. Ikke gjør det vanskeligere enn nødvendig.
Kyle?
- Hvorfor får ikke jeg bli med? - Jeg vet ikke hva som kan skje.
- Hvorfor drar du da? - Fordi jeg sa jeg skulle.
Det må være hardt å miste ungen din, men vi skal finne henne.
Men nå må jeg gjøre andre saker.
- Hvem er det? - Min far. Vent inne.
Jeg ser at du har selskap.
Du kunne vel ha presentert meg?
- Jeg var likedan i din alder. - Dit slips matcher Dianas øyne.
Liker du fortsatt ikke avtalen? Jeg gjorde det for din skyld.
Nei, du hadde masse andre grunner. Samme grunner som du alltid har hatt.
Forretninger og penger for enhver pris.
Ikke bland meg inn i dette.
Du slipper vel øglene takket være avtalen om den åpne byen.
Slipper øglene...? Synd at det ikke fungerer.
Det fungerer i løpet av et 130 kvadrat- kilometer stort område rundt L.A.
L.A. Kryr jo av besøkende.
- De lar oss være i fred. - Men de spiser resten av planeten.
Hør på meg. Den frie verden kjemper for sin overlevelse.
Den røde bakterien holder dem i sjakk. Jeg prøver bare vinne tid.
Men jeg kan ikke gjøre det om freden stadig prøves av forskjellige grupper.
- Som f. Eks motstandsbevegelsen. - Da kjemper vi på hvert vårt hold.
- Så du er med i motstandsbevegelsen? - Det sa jeg ikke!
- Hvor skal du? - Jeg skal teste motorsyklene.
Kontakt hovedkvarteret. Hele området skal gjennomsøkes.
Er du sikker på at det var kl. 13? Vi har under to timer på oss.
Jeg vil ha China Flats koordinater og en angrepsstyrke i beredskap.
Jeg ønsker å overse pågripelsen av Stjernebarnet selv. Du har vært flink.
Jeg ser etter en begavet ung mann som innser fredens muligheter.
- Vil du bli offiser i den unge garden? - Får jeg bære en skikkelig uniform da?
Gjør det med en gang.
- Tror du ham? - Dopet gjør at han ikke kan lyve.
- Holder det med en angrepsstyrke? - For å ta seg av en liten jente?
Én holder mer enn nok.
Da kan jeg kanskje gjøre slutt på Donovan...én gang for alle?
Ikke rot det til bare.
En liten jente...? Hun er ikke en liten jente lenger...
Sean?
Elizabeth...
Jeg liker ikke falske kvinner.
Det gleder meg at du er pålitelig.
- Dere er seine. - Vi gikk glipp av bussen.
Du må være Kyle. Julie Parrish. Dette er Elizabeth Dunn.
Vi har allerede møttes.
Jeg vet hvem du er og hvilke sjanser du tar. Jeg vil takke deg.
Det er ingenting å snakke om. Min far og jeg kommer ikke overens.
Annerledes måte å pynte sykkelen sin på.
- Den holder øglene borte. - Vi må til China Flats.
Det er en snarvei gjennom dalen. Hvis du klarer å henge med...
Ikke vær redd.
- Er det torsdag eller fredag i dag? - Fredag...
- Motorsykkelen er ganske stygg. - Stygg...?
Stilig... bra, mener jeg.
- Synd at du må dra. - Sees vi igjen?
Jeg tør ikke love noe.
- Kanskje det... en vakker dag. - Snart?
Vi må dra, Elizabeth.
- Vi sees en gang. - Jeg håper det.
Pass på butikken. Jeg er straks tilbake.
Bakholdsangrep!
Etter ham!
Flighten er dessverre innstilt. Mr. Tyler, hyggelig å møtes igjen.
Hvor er barnet? Dere skulle jo ha med dere Elizabeth.
Hun har blitt eldre.
Du er vakrere enn det jeg trodde. Men din far var stilig før han døde.
- Ikke sant, Mr. Tyler? - Jeg vet ikke. Jeg liker ikke krypdyr.
Spar spøkene dine til vi er om bord på moderskipet. En transportkapsel er på vei.
Og hvem har vi her?
En stabsbil nærmer seg i høy fart.
- Hvorfor sakker han ikke ned? - Det er Donovan!
- Slipp henne! - Du fleiper?
Tyler...vi begynte å bli bekymret. Ble du kvitt limousinen?
Jeg parkerte den et strøk fra ambassaden med motoren i gang.
Jeg skar opp dekkene og fylte den med sand.
- Vi hadde sannelig flaks i dag. - Jeg hadde flaks og jeg vil takke dere.
Jeg vil takke dere alle for at dere forsøkte å føre meg til New York.
Men jeg har tenkt på det. Jeg vil ikke forlate mine venner.
Sikkerheten betyr ikke noe uten dere.
- Er du sikker? - Uten tvil!
Kyle... som sagt før skulle vi trenge litt hjelp.
Jeg har alltid vært en einstøing...
Men dere kan regne med meg.
Resync: Xenzai[NEF]
Subripped av Jajoss www.divxnorway.com